21.30, dag 547. Oplanerad kursjustering kl. 22.00.
Förjusteringscheck: Rotationsvinkeln: plus 3 grader.
Kvävegastryck: 4 100. Ökas till 5 000.
Quadjets C och D förvalda.
Startsekvensen börjar om 30.
Huvudreaktorerna startklara.
- Vincent, varna vid 15. - Alex? - Ja, Durant.
Har du räknat ut ankomstvariationen?
Jag håller på. Vi bör inte behöva nån justering.
Vincent, jämför sista tröghetspositionen med en annan stjärnposition.
Det är gjort. Det stämmer, men jag tror att jag hittat skälet till vår avvikelse.
Mr Pizer? Jag tycker att ni bör komma hit.
- Vad är på gång, Vincent? - Det största svarta hål jag nånsin sett.
Plocka upp det på holografen.
Gode Gud! Som hämtat ur Dantes "Inferno"!
Ja.
Universums mest destruktiva kraft. Inte ens ljus kan undkomma.
Jag hade en lärare som sa att de svarta hålen sakta tar över universum.
Varför inte? Jättestora solar sugs ju in och försvinner spårlöst.
- Öka upplösningen, Vincent. - Polariserar bilden.
När jag ser såna där tror jag att jag ska få se en kille i rött med högaffel...
- Vilket monster. - En reva i tidens och rummets tyg...
- Jag har hittat nåt annat. - Visa.
Det står stilla. Ser ut som ett skepp.
- Hörde du, Alex? - Uppfattat.
Öka upplösningen och försök identifiera det.
Men hur kan nån ha varit här före oss?
Arcturus 10, Storbritannien.
Liberty 7, USA.
Rysk försöksrymdstation, serie 5.
Fransk Saharamodul 53.
Pluto 4, Japan.
- USA, rymdsond 1. - Där har vi den.
USS Cygnus. Dr Kate, var inte er far ombord?
USS Cygnus...
Dess uppgift var att upptäcka liv i yttre rymden, precis som vi.
Skicka en signal, Vincent.
Aktivera sensorerna, Charlie.
De återkallades till jorden för 20 år sedan. Uppdraget ansågs misslyckat.
- Det måste ha retat dr Hans Reinhardt. - Har du träffat kommendör Reinhardt?
Jag "kolliderade" med honom.
- En legend. - Det tyckte han, ja...
Han kunde få sina egna ambitioner att bli en fråga om en nationell stolthet.
Han fick Rymdstyrelsen att ställa upp på det dyraste fiaskot någonsin -
- och vägrade erkänna sitt misslyckande och hemkallandet.
Kanske inte. Ordern nådde kanske inte fram.
Skeppet bara försvann... Det har aldrig setts till igen.
Zooma in oss, Dan. Vincent och jag kan ta oss ombord.
Cicero sa: "Obetänksamhet är typiskt för de unga, försiktighet för de mogna" -
- "och urskiljningsförmåga för de modiga."
Finns väl inget skäl att förbigå århundradets historia?
Jo, det finns det, Harry.
Vi ser det nu. - Får du in nåt, Charlie?
Nej, men det kan bero på all turbulens där ute.
Den har inte rört sig en centimeter sedan vi upptäckte den.
Hur kan ett övergivet vrak motstå så stark dragningskraft?
- Vet inte, men det är värt att kolla. - Vi bör låta bli, Alex.
Men vi tar en närmare titt.
Ge oss koordinaterna, Charlie. - Full fart, Vincent.
Spänn fast er. Vi kommer att känna dragningskraften...
...nu!
Avstånd: 29 551 och minskande.
- Data om Cygnus, Vincent? - Hon har fortfarande inte rört sig, sir.
- Dragningskraft? - 0,2450 och stigande.
Vänd oss 85 grader ifrån och bromsa ner med två tredjedelar.
- 85 grader. Som att rida en vildhäst... - Dragningskraft?
- 0,46960 och stigande. - Går över till manuellt.
Jag vet inte om motorerna orkar av dragningskraften när vi ska återvända.
Dragningskraften är nära max. Vi klarar en överflygning. Sedan sticker vi.
- Ingen dragningskraft. - Slå av motorerna.
Jämnt som en isbana.
Det är som att vara i en orkans öga. Vad hände?
Ett naturfenomen...
...eller nånting från det där skeppet.
Aktiverar mikrostrålen.
Får du in nåt, Charlie?
Nej, Alex. Och nu måste våra signaler nå fram.
- Max dragningskraft! - Vi är fast! Vi börjar snurra.
100 procent på styrraketerna!
Styrraketerna går för fullt!
Hål midskepps! Vi förlorar syre!
Full fart när vi når 180 grader!
Ett rör har brustit!
Brott i både primära och sekundära syretillförseln!
En olycka kommer aldrig ensam... Full fart på A och B. Vi sugs in i svarta hålet.
Kör manuellt.
- Lucka 4 är öppen. Jag ska säkra den. - Var försiktig där ute, Vincent.
- Dragningskraften är enorm. - Ja, sir.
Alex! Vi måste kolla skadorna där nere!
Vincent, hör du mig? Svara, Vincent!
Kate, det är nåt fel eller störningar. Försök nå Vincent med telepati.
Jag har nått Vincent. Han säger att det finns gamla piloter och djärva piloter -
- men få gamla och djärva piloter.
Det låter som Vincent!
Gjorde illa benet!
- Är du okej? - Ja.
Och där har vi den...! Nu försöker vi ta oss tillbaka till nolldragpunkten!
Vince har låst luckan!
- Bra. - Vi kan bara reparera provisoriskt!
Kan vi inte byta ut de trasiga delarna i huvudregulatorn förlorar vi syreförrådet!
Fan!
Dan! Säkerhetslinan är av.
- Jag hämtar honom! - Stanna, Charlie!
Vad är du för en?!
- Tänk om det vore en av oss? - Vincent är en av oss.
Vänd oss och sök en landningsplats.
- Vad är det som pågår? - Det skulle jag vilja veta!
- Som en julgran... - Osäkrar stridsspetsarna.
Lugn, de hade kunnat skjuta oss i bitar om de velat.
Din sida, Dan.
Ser du nåt där nere?
- Det är människor ombord. - Bara en skugga.
Öka upplösningen.
Människor, Alex. Jag känner det på mig!
Dockningsslussen närmar sig.
- Varför rullas röda mattan ut först nu? - Vet inte. Det känns inte bra.
Men de bestämmer och vi måste reparera skeppet.
Förlåt att jag blev förbannad.
Vi är alla fästa vid den lille killen, Charlie...
- Ja. - Ta in henne.
Tyngdkraft...!
- Bra jobbat, Vincent. - Ur askan, men inte i elden, hoppas jag.
- Är du oskadd, Vincent? - Hammare och putsmedel vore bra...
Vi får nog gå till dem.
- Stanna här, Charlie. - Men...
Lugn, mr Pizer. "Även den simplaste soldat är viktig."
- Var du programmerad att irritera mig? - Nej, att utbilda er, sir...
När jag anmälde mig trodde jag aldrig att jag skulle behöva tala med en burk...
Det här rummet verkar inte ha använts på länge.
Känns otäckt - som om vi iakttas av tusen ögon.
Vincent!
Charlie? Vapnen förstörda av laser. Ingen skadad. Stanna på din post.
Vincent.
- Är det säkert att du är oskadd? - Nere, men aldrig uträknad, dr Kate.
- Så gick det med vänskapsteorin... - Om de velat kunde de ha dödat oss.
Jag gillar inte när nån annan drar i trådarna...
Inte jag heller, Vincent. Någon uppe i kontrolltornet bestämmer just nu.
Någon eller något, kapten...
- Lugn, Kate. - Det är svårt att låta bli att hoppas.
Jag erkänner gärna att jag är lite oroad.
Några broderrobotar följde med "Projekt svart hål".
Skulle sända telepatiska meddelanden från rymdsonder.
Storslaget experiment, tyckte forskarna.
- Det var jättelänge sedan, Vincent. - Det tycker inte jag. Inte så här nära...
Värmen i hålet smälter såna som mig ganska snabbt.
Hallå! Jag heter Kate McCrae.
Finns Frank McCrae ombord?
De verkar vara nån sorts robotar.
Titta här borta!
Otroligt!
Det borde det vara, så mycket som det kostade skattebetalarna...
Kate...
Vi har fått sällskap...
Identifiera er.
Vad är er typ och modell?
- Mystiskt monster. - Rör er inte.
Charlie, hör du mig? Svara, Charlie Pizer.
Den bästa historien någonsin...
Ett skepp med robotar och datorer, under befäl av den där?
Inte helt rätt, dr Durant.
Maximillian och mina robotar sköter bara skeppet så som jag vill ha det.
Hur vet ni vad jag heter?
Ni har avlyssnats ända sedan våra sensorer upptäckte er.
Maximillian, lugna ner dig nu. Ge dig inte på smått folk.
En sån snäll liten robot. Helt ofarlig.
Miss McCrae, ni kan komma närmare.
Välkommen ombord på Cygnus.
Hans Reinhardt...!
Omöjligt!
Ni har alltid varit bra på dramatiska entréer.
Dr Reinhardt...
Min far... Var är han?
Kära barn, tyvärr måste jag grusa alla förhoppningar. Han är inte här längre.
Han är död.
En man att vara stolt över. En svår personlig förlust för mig.
Han var en betrodd och lojal vän.
Och ni är hans dotter.
Ja, samma ögon.
Samma ögon...
- Och resten av besättningen? - Lyckades de inte återvända?
Nej.
Synd på så bra besättning...
Vad hände när ni återkallades?
En intervju, mr Booth? Det har jag inte haft på länge -
- men om ni vill, så svarar jag gärna.
Var inte rädd. Ingen ska göra dig illa.
Cygnus kom in i ett meteoritfält och blev redlös.
Samtliga kommunikationssystem var sönderslagna.
Vi drev. Jag sa till besättningen att överge skeppet.
Att återvända hem som beordrat.
Det var kanske ett uttryck för min smak för det dramatiska, som ni kallar det -
- men jag valde att stanna kvar ombord.
Er kära far gjorde mig sällskap. Vi visste aldrig vad som hände de andra.
Har ni varit här ute i 20 år? Helt ensam?
20 år...
20 jordår! Och jag var inte helt ensam.
Jag har skapat ett slags "sällskap"...
De ser lite medeltida ut, men jag är en romantiker.
Mr Pizer!
- Kom in och gör oss sällskap! - Tack!
Har ni träffat muskelknuttarna...?
Muskelknuttar... Kul. Jag heter Hans Reinhardt.
Jag beklagar det här, men ni avväpnades för er egen skull.
Utgå.
Mina robotar är programmerade att reagera mot alla tecken på aggression.
- Jag försäkrar att det inte var avsiktligt. - Det gläder mig.
Betrakta er som mina gäster.
Vi tänker inte missbruka er gästfrihet.
- Bara tills vi reparerat vårt skepp. - Och då kan vi erbjuda er lift till Jorden.
Varför tror ni jag vill återvända?
- Cygnus riskerar att förstöras här. - Er kapten oroade sig också för det.
Ett steg för långt...så är vi förlorade.
Men det finns inget skäl till oro.
Vi har utvecklat antigravitationskrafter som bibehåller vår position.
Ett slags "mexikanskt försvar".
Om ni avlyssnade oss måste ni ha hört våra signaler.
- Det stämmer. - Ni undlät att svara.
Måste jag svara?
Ett litet kommunikationsproblem...
Maximillian hjälper er med allt ni behöver för reparationen.
Under tiden ska ni två få tillräckligt mycket information -
- för att göra er expedition historisk.
- Lägg av, Vincent. - Inte förrän han också gör det.
Står du inför en skrotpress bör du lugna ner dig.
Vad påminner det här om...?
Just det!
David och Goliat.
En klassisk konfrontation - men den här gången är David utklassad...
Säg åt honom att sluta, Reinhardt.
Säg åt honom, sa jag!
På mitt skepp ber ni, kapten.
Minsann...
Var snäll och säg åt honom, doktorn.
Maximillian...
Kom ihåg att de är våra gäster.
Släpp fram honom.
Visa att du är uppfostrad. Duktig robot.
Oavsett kommunikationsproblem, så dröjde ljusen väldigt länge. Var försiktig.
De där robotarna var lika ovänliga som Frankensteins monster.
Ju större de är, desto värre faller de.
Ett leende hade kanske hjälpt, Vincent...
- Det här skeppet verkar inte skadat. - Nej, vi reparerade alla skadorna.
- Men ni vägrade återvända till Jorden. - Det stämmer, jag lydde inte ordern.
Det fanns viktigare saker. Andra världar att utforska.
Oförverkligade livsdrömmar.
Myndigheterna betraktar sånt som sjöröveri.
Tänk om myndigheterna kallat hem Columbus innan han hittade Amerika?
Då skulle ni inte ens finnas...
Jag ska bevisa för er att ändamålet helgar medlen...
Här var det full fart, Max... Vad har ni på gång?
Charlie, du tar hand om det här, och jag går och börjar reparera regulatorn.
Du behöver inte visa vägen, jag hittar själv...
Vi behöver syretrycksregulatorer och en flödeskontrollventil för ECS.
Max?
Dr Reinhardt bad dig att rekvirera reservdelarna åt oss. Låt oss göra det.
Bra, Max.
Jag är Vincent, Viktig INformation CENTraliserad, modell 386.
Jag ser att du är en gammal modell 28, programmerad i Houston.
Där nere finns tillräckligt med energi för att försörja hela Jorden.
Första steget för att kolonisera galaxen.
Ni kommer att ihågkommas som en av de största rymdforskarna.
Det har jag alltid vetat.
Det är dags för folk att inse sina misslyckanden och mina framgångar.
Följ med tillbaka och njut äran av er framgång.
Jag vill inte tillbaka och njuter inte av framgångar längre.
Det står för mycket på spel här.
Jag står inför ett stort genombrott. Det här är bara början.
- Början på vad? - Det får ni veta i sinom tid.
Kan ni demonstrera er fantastiska energikälla?
Följ med, så ska jag visa allt. Jag kallar den "Cygnium" efter mitt skepp.
Jag måste ha gått vilse, Max...
Inget dåligt ställe.
Inget dåligt ställe ni har här, sa jag.
Kan du tala?
Är du programmerad att tala?
Tydligen inte.
Nej, då skulle du bli alltför verklighetstrogen...
Reinhardt är verkligen förtjust i att leka Gud...
Vänta!
- Jag vet vad jag såg. - Ingen begraver robotar.
Jag sa inte att det var en robot. Jag vet inte vad de skickade ut i rymden -
- men det såg precis ut som en människobegravning.
Reinhardt kanske ljög. Det finns kanske några överlevande kvar.
- Vad håller han på med, tro? - Vet inte.
Han samarbetar i alla fall med oss.
"En varg är en varg, även om han inte ätit dina får"...
Rätt, Vincent. Vi bör ge oss iväg snart.
- Som du vill. - Sno på, Vincent. - "Ett decilitermått rymmer inte en liter."
Rymmer det en deciliter får man vara nöjd...
Tack, Vincent.
- Fascinerande. - På håll, ja.
Är ni intresserad av svarta hål?
Man kan inte vara oberörd av universums dödligaste kraft.
- En mörk tunnel som leder ingenstans. - Eller någonstans.
Dessa svar återstår att utforska.
Ni kan trotsa ett svart håls kraft med er antigravitationslösning. Imponerande!
- Tycker ni det? - Ja, det gör jag.
Tack.
Dr Durant, jag tror...
...att ni är en man som längtar efter att få förverkliga sin egen storhet -
- men ännu inte hittat sin sanna uppgift. Stämmer det?
Jag kanske kan hitta den här, om ni inte har bråttom att bli av med oss?
Ska vi tala om det över middagen?
- Det är bara middag... - ...sa spindeln. Jag borde vara med.
- Vi slipper se dig och Max bråka. - Jag klarar av den där.
- Finns det nåt du inte klarar? - Det finns tre typer:
"Villiga" klarar allt, "ovilliga" är emot allt och "omöjliga" vägrar ens försöka.
Var en "omöjlig" när det gäller monstret. Vi behöver dig, inte en korkskruv...
Har man sett! Du kommer att få jättekul där inne.
- Jag avskyr att umgås med robotar. - Försök att ha roligt nu.
- "Bara arbete gör ingen glad", du vet. - Och "enbart solsken skapar öken"...
- Kalla på mig om ni får problem. - Roa dig nu, Vincent.
Vi har varit i knipa förut och klarar nog det här också.
Lediga.
- Vem är han i svarta hjälmen? - S.T.A.R.
Specialtaktisk armérobot. Reinhardts prototyp för vaktrobotar.
Han var etta innan Maximillian byggdes.
Vi är bättre. Har du utmanat honom?
- En gång. - Vad hände?
Jag vann. Han blev så arg att han fick kortslutning.
Men han hämnades på mig. Han gjorde sånt jag helst inte vill tänka på...
Vi har många experiment på gång. En del av dem är farliga.
För ert eget bästa föreslår jag att ni inte går utan eskort medan ni är här.
- Javisst. - Bra. Varsågoda och slå er ner.
Kapten...
Vad nytt har hänt på Jorden, mr Booth?
- Inte särskilt mycket sedan ni for. - Det händer aldrig särskilt mycket.
Samma nyheter men olika namn...
Jobbar ni kvar på samma tidning? Strejkar ni fortfarande?
Färsk champinjonsoppa! Från min egen trädgård.
Jag minns att jag skrev om er stora odlingsstation.
Stor nog att försörja hela besättningen.
Numera är den pytteliten. Bara så att det räcker åt en person.
Naturligtvis.
Våra viner och reservdelar har lagrats länge. Hoppas att det inte gör nåt.
Vi måste anpassa vissa reservdelar, men det går fort.
Vi kan snart åka.
Tala för dig själv, Dan. Jag har mycket att lära av dr Reinhardt.
Tack.
Vårt uppdrag är slutfört, Alex.
Jag vill utbringa en skål för er och era kompanjoner, dr Durant -
- med anledning av ert besök.
Välkommen ombord, miss Kate.
Ni är de enda från Jorden som vet att jag finns.
Skål för er, sir, och era enastående prestationer.
I kväll, mina vänner...
...står vi inför en bedrift ej tidigare skådad inom rymdutforskning.
Om datan i rymdsonden, som är på väg tillbaka, stämmer med beräkningarna -
- ska jag resa dit ingen tidigare vågat resa...
In i svarta hålet?
In...
...igenom...
...och bortom!
Det är ju vansinne!
Omöjligt!
Ordet "omöjligt" finns bara i de enfaldigas ordbok...
- Finns det fler som vi ombord? - Jag är den sista.
- Färskingarna tror jag är ett missfoster. - Vår modell har inte förbättrats.
Perfekt kan inte förbättras. Vi är bäst!
Han vill ha en ny match!
Som en sjöhjälte en gång sa: "Skit i torpederna, full fart framåt!"
Han sa även nåt om att "utsätta sig för fara"...
Snyggt, Bob!
- Du kunde ha spöat honom. - Jag missade med flit.
Lugn, jag ska upprätthålla gamla gardets heder.
Vincent heter jag, prickskytte kan jag. Låt oss ta en match.
Er rymdsond har bara varit fram till hålet, men inte in i det.
Hur ska Cygnus undslippa att krossas där inne?
Jag antar att dr Reinhardt skapat ett antigravitationsfält som klarar det.
Absolut. Jag vet att ni tänker säga att ett enda navigationsfel är ödesdigert.
Men jag vet vad jag gör! Jag har valt en kurs som tar Cygnus igenom hålet -
- med optimal rotationsvinkel. Virveln ger oss en oerhörd fart -
- och den vinkeln slungar oss igenom.
Snyggt. Lätt men snyggt.
Knepigt... Här ska du få se.
"Den som sig i leken ger, måste leken tåla"...
Jag tål inte dåliga förlorare.
Möt mig i förrådet.
Så ni vill att Palomino bevittnar er resa?
Ja, jag behöver er för att resa till en annan tid och plats.
En plats där, om vi har tur, jag kan finna "den högre vetenskapen".
Ja, Maximillian?
Rymdsonden ska docka. Sitt kvar, mina herrar.
Knäpp som nötknäppare...
Jag tillhör renhållningsbataljonen. Jag kunde inte tala öppet förut, men nu...
Fick Max veta att du är här, vore vi båda dödens.
- Kan du fixa mina laservapen? - Ja.
Du och dina kompisar är i stor fara.
Reinhardt tände bara för att skydda Cygnus. Det här är Dödens skepp...
Vad tror du, Kate?
Dr Reinhardt balanserar på gränsen mellan genialitet och vansinne.
- Jag tror han är tokig. - Nej!
Han ljuger i alla fall. Hans "lilla" trädgård är stor nog att föda ett helt regemente.
Inget konstigt i det. Den renar luften.
Berätta om begravningen, Dan. En "robotbegravning", nästan mänsklig.
20 år utan mänsklig kontakt har gjort honom lite excentrisk -
- men jag tror inte att han skapat robotar med känslor.
Jag såg vad jag såg - och vi har bara Reinhardts ord om besättningens öde.
Den där trädgårdsroboten verkade väldigt mänsklig...
- Han till och med haltade! - Skraj för en robot som krånglar?
Jag var inte skraj, men det kändes som om...
...jag såg nån sorts...
...nån sorts person!
- Vad försöker du säga? - Att vi tar farväl och sticker härifrån.
Stopp ett tag, Dan. Låt oss försöka lista ut det här.
Om Reinhardts antigravitationskraft är stark nog att hålla honom här -
- så räcker den även för att dra härifrån.
Så varför inte ta det här skeppet och Reinhardt hem igen?
- Det där är långsökt, Harry. - Lägg av!
Dina två teknikgenier kan fixa datorerna och omprogrammera robotarna.
Och vi tre klarar av Reinhardt och hans monster.
- Vi kan bli hjältar allihop! - Vi kan även dö...
De här stackarna är resterna av besättningen.
Jag vet inte hur de hålls vid liv.
Människor?
De är mer som robotar... Bäst att vi sticker innan nån upptäcker oss.
För sent!
Finns det fler, tro?
Det är grönt.
Bäst att sopa undan spåren.
Maximillian tar er till intervjurummet. Jag kollar era datorer.
- När börjar de leta efter de här två? - Det beror på deras vaktschema.
Vi får skynda oss.
Än sen om att han försummade plikten till sitt land för ett högre ideal?
Vad grundar ni era makabra spekulationer på? Visst är han udda -
- men han delar gärna med sig av sin kunskap.
- Vi stannar inte här längre än vi måste. - Det bestämmer väl Reinhardt?
Vincent vill att du går ombord på Palomino omedelbart.
Kom, Charlie.
Jag hänger med.
Kom, så går vi.
Reinhardt kommer att lösa den sista gåta som människan inte löst.
Eller dö när han försöker. Alex...
...jag känner på mig att du vill följa med honom.
På en pilgrimsfärd som kan visa sig leda till Gud?
Ja, det vill jag...
"...och mörker var över djupet..."
"...och Guds Ande svävade över vattnet."
Vilken otrolig syn.
Jag har fortfarande inte vant mig. Var är de andra?
- De kallades tillbaka till skeppet. - Kallades tillbaka?
Inga fler utflykter utan eskort, sa jag ju.
Hur fick ni veta det? Javisst, ja. Er telepati med roboten.
Märkligt.
- Dr Durant? - Ja, doktorn?
Här är alla mina formler som jag skrivit under årens lopp.
Ta dem med tillbaka och ge dem till andra...
...i fall nåt skulle hända mig.
Ni kan lita på mig.
Jag vill även att ni bevittnar min resa.
Stanna så länge ni kan.
- Vi får kanske se Einsteins rosenbro. - Det lovar jag.
Tro mig...
...jag har väntat länge på att nån som ni skulle notera detta ögonblick.
Tack.
Jag är redo.
Redo att ge mig ut på människans största resa.
Och mest riskabla.
Risken är inget jämfört med chansen att få veta sanningen om det okända.
Där inne gäller inga av de välkända naturlagarna.
De försvinner.
Och livet?
Livet?
Livet är evigt.
- De litade alla på Frank McCrae. - Kates far.
De vände sig till honom när Reinhardt vägrade återvända.
De försökte ta över Cygnus. Reinhardt kallade det myteri och dödade McCrae.
- Vad hände besättningen? - De togs av vaktrobotarna och är kvar.
- Va?! - Var då?
I kontrolltornet, kraftcentralen...
Robotar, mr Pizer. Humanoida robotar.
Det viktigaste i universum, intelligent liv, betyder ingenting för dr Reinhardt.
Utan viljor blev de nåt han kunde kontrollera.
Det förklarar begravningen, och den haltande robot du såg.
Finns det alltså en människokropp under den där skruden?
Just det, mr Booth.
Vi kan inte bara sticka och överge dessa stackare.
- Harry, vi får försöka med din plan. - Va?!
Och sluta som resten av besättningen?! Har vi bättre chans att lyckas än de?
Kapten, skadan är permanent. Döden är deras enda befrielse.
Just det! Vi har inte en chans mot hans mekaniska armé.
Jag tvingades förstöra två vaktrobotar.
- De andra söker dem. Om de hittas... - Jag förstår.
Påbörja nedräkningen. - Vincent, säg åt Kate att hon och Alex måste hit nu.
Fastställ kursen.
Ni har åstadkommit allt detta ensam...
...och är i er fulla rätt att säga nej till en främling, men...
Vad hoppas ni på? Odödlighet?
Nej, vetenskaplig sanning.
Alex, vi måste ombord omedelbart. De är klara för start.
Gör klar reaktorerna!
Maximillian!
- Hur ser det ut, Vincent? - Alla system fungerar.
Alex, du får inte kasta bort ditt liv så här.
- Han klarar det. Det vet jag. - Snälla Alex!
Det finns en helt annan värld på andra sidan hålet.
En plats där tid och rum inte existerar.
Vi blir de första som får se, utforska och uppleva det.
Fan! Om vi ska vänta på Alex blir det kanske för sent!
Han är hypnotiserad av den där karln!
Vincent, säg åt Kate att komma omedelbart - med eller utan Alex.
Säg varför...
Starta reaktorerna...nu!
Han tänker göra det!
Han tänker verkligen göra det!
Vi dör om vi inte sticker nu!
- Han vill att vi ska bevittna flygningen. - Jag tillåter inte att du riskerar mitt liv!
Håll mun, Harry!
Alex...
Alex, kan jag få prata med dig lite?
B i kvadrat genom A i kvadrat, gånger...
Minns du vad vi talade om häromdagen?
- Vi måste härifrån! - Jag stannar!
- Reinhardt är en mördare! - Va?!
De där varelserna är inga robotar.
De är humanoider, resterna av besättningen.
Vad står på, miss Kate?
Ni ser dålig ut.
- Kate är upprörd över att jag stannar. - Jag hoppas att även hon vill stanna.
Nej, jag...!
- Varför har ni ändrat er? - Jag har inte...
Det rätta ögonblicket att åka in i hålet är nu!
Vad gör ni?!
Han vore död nu. Allihop vore döda nu.
Det var enda sättet att hålla dem vid liv.
- En av mina största framgångar. - Men...
...ni sa att besättningen lämnat skeppet.
Nånting måste ha orsakat allt detta...
...men vad orsakade detta nånting?
Kom, Kate! Nu sticker vi!
Maximillian!
Det där var inte snällt gjort!
Han var en god människa.
Skydda mig mot Maximillian...
Om det finns nån rättvisa, så blir det svarta hålet er grav!
Ta henne till sjukavdelningen.
Ni kan starta, kapten. Dr Durant och dr McCrae har valt att stanna.
Där ser du! Alex har gått på alltihop!
Dr Durant har dödats av Maximillian. De tar Dr Kate till sjukavdelningen.
Vincent, visa oss snabbaste vägen dit.
Maximillian, vänd oss!
Vi kan hinna. Vänta inte för länge. Stick innan dragningskraften blir för stark.
- Oavsett vad som händer! - Lycklig resa hem.
Se till att ni återvänder helskinnade!
Det är dags att likvidera våra gäster.
- Häng med, gamling! - Ni behöver inte vänta på mig.
Starta huvudmotorerna!
Galningen är på väg rakt mot svarta hålet! Vad ska vi göra?
Vi väntar.
Charlie! Kate är okay. Vi kommer.
Det var på tiden! Tala om en hårsmån!
Säg åt dem att skjuta alla humanoider mellan sjukavdelningen och Palomoni.
- De har genomskådat oss! - Det hjälpte oss en bit. Stick dit ner!
Dags att ta dem! Vi får ge dem korseld.
Bravo, Bob!
Är du okay?
Min första strid på 30 år! Önskar bara att vi mött Maximillian och Reinhardt.
Din elitstyrka har blivit spöad av en jordrobot -
- och den där antikviteten från förrådet!
Vi får inte riskera Cygnus genom att spränga dem för tidigt.
Ge dem lite distans - och spräng dem sedan i bitar!
- Charlie, hör du mig? - Klart och tydligt.
Bemanna kontrollerna och ge oss exakt 60 sekunder.
- Var är ni? - Vi är under eld i en korridor nära er.
Börja nedräkningen.
Dan, är allt okay?
Charlie, ignorera senaste ordern. Ta upp henne nu! Kör!
- Du hörde kaptenen! - Du pratar alltid om mod. Visa lite nu!
- Fan! - Harry, är du träffad?
- Benet. - Är det illa?
Jag tror att det är brutet.
- Klarar du dig tillbaka? - Jag tror det.
Se till att de inte kommer ombord.
Snyggt, Charlie!
Vad håller han på med?! - Harry!
Skjut innan den träffar oss! Eld!
Jag skulle ha insett att han var en fegis och låst in honom!
- Tack för att du inte gjorde det. Vi lever. - Han försökte bara rädda sig själv.
"Äggröra kan inte ogöras."
- Gamla talesätt hjälper oss inte just nu! - "Attack är det bästa försvar."
Hur då? Ska vi ta över skeppet? Det är för sent nu!
- Det finns ett alternativ! - Rymdsonden! Du är ett geni!
- En meteorit har träffat skeppet! - Skynda er!
En hel svärm av dem! De dras också in i svarta hålet!
Vi får ta huvudkorridoren!
Ta skydd!
Håll i dig, Kate!
Ner, Charlie!
- Jag har dig, Bob! - Släpp, kapten! Rädda er själv!
- Vi måste fortsätta! - Han är genomfrusen!
- Skynda er! - Håll dem igång, Charlie!
Maximal fart!
Vi ska igenom!
Det är över. Meteoritstormen är över.
VARNING!
STRUKTURELL ÖVERBELASTNING
Maximillian!
Förbered rymdsonden.
Maximillian!
Hjälp mig!
Idioter!
Hör ni mig?
Hjälp!
Kan nån höra mig?
Hjälp mig...
Vincent!
Allt är ljus!
- Vi måste åka. - Nej, jag klarar det inte.
Svävstabilisatorn är slut, huvudkretsen har blåst, och bägge reservkretsarna.
- Du klarar det! - Det är ingen idé, Vincent.
Mina nyttoår är över, men en del av mig följer med dig.
Du blir aldrig överflödig.
Håll traditionen vid liv. Vi är bäst!
- Charlie! - Hjälp!
- Vi måste iväg! Skeppet bryts sönder! - Håll i er!
Håll i er! Start!
- Kraftfältet är på. - Kontrollerna svarar inte!
Kapten, sonden är programmerad...
...för Reinhardts kurs.
Ska vi in i svarta hålet?
- Ja. - Låt oss hoppas att han var ett geni...
Hjälp mig!
Livet...
Reinhardt...
Min far... Var är han?
Reinhardt... Mördare...
Svarta hålet drar in oss!
Vi kan även vara döda...
Vi är bäst...
Svensk text: Paula Ekström, FÖF
Ansvarig utgivare: Mats Caneman Buena Vista Home Entertainment AB